EVENTYRET OM DESPEREAUX
Det var engang en modig lille mus... ... som elskede ære og retfærdighed.
Og som altid talte sandt.
Nej, det er ikke ham.
Det der er en rotte, og alle ved at der er en stor forskel på rotter og mus.
For det første så synes rotter ikke om lys.
De lever sine liv i mørke. De er også bange for mennesker, -
- det er derfor de gemmer sig hele tiden.
Og de taler ikke sandt.
Efter som alle ved at... ... en rotte ikke kan tale.
Fortæl det engang til?
Fortæl det en gang til og jeg skal aldrig bede dig om det igen.
Vi er på vej mod Dor, en af verdens mest magiske steder.
Det sagde du ikke tidligere. Alle steder har noget specielt.
Og i Dor er det suppen!
Jeg ser det!
Jeg kan lugte det!
- Jeg må bare smage suppen. - Hold dig tæt på.
Skal vi ikke bliver her lidt længere?
Tænk ikke tanken. Husker du hvad der skete i Shanghai?
Ja, men det her sted er anderledes. Det her er specielt.
Hver eneste dag var en portion suppe på en supperestaurant -
- næsten som et hel måltid. Men engang om året -
- forandredes kongeriget Dor magisk.
I Dor var julen intet specielt.
Selvfølgelig, de fejrede. Men det var intet specielt i sammenligning med suppedagen.
- Pas på! - Skynd jer!
Alle Doriere samledes ved slottet. De vidste, at lige i dette øjeblik, -
- blev skabt et mesterværk i de kongelige køkkener.
Kokken Andrew var et geni, hvilket de blev påmindet om den første -
- søndag hvert forår.
Præcist klokken tolv skal han kontrollere årets kongelige skabelse.
- Mere løg! - Mere løg!
Torvet blev fyldt med folk og da duften begyndte at komme -
- startede selv deres tålmodighed at falde.
Undskyld.
Mange tak.
Det er med ære at jeg præsenterer årets kongelige skabelse -
- fra kokken Andrews køkken.
- Der er noget galt. Jeg har brug for mere tid! - Vi er allerede sent på den.
Det her er ikke rigtigt!
Ud her fra, alle sammen!
Det er svært ved at være et geni på egen hånd.
Nogle gange kræves der lidt hjælp.
- Du ændrede på noget. - Jeg rørte intet.
- Jeg kan dufte det. Hvad er det her? - Hvidløg.
- Den var der i forvejen. - Nej, ikke så meget!
Jeg reddede din suppe. De har ventet hele året og du vil give dem...
... det her opvaskevand!
Opvaskevand?
Og årets suppe er lavet på...
Rodgrøntsag, grønne løg og svampe direkte fra skoven.
Roscuro?
God aften.
Jeg behøver ikke stå her og høre på en stor talende grøntsag!
- Jeg behøver ikke lytte til en fej hund! - Fej hund?
- Ja, en fej hund! - Kalder du mig for en fej hund?
Nej...
Nej, nej, nej...
Delikat!
Roscuro? Hvor er du, Roscuro?
- Det her er fantastisk. - Smag suppen, Deres Majestæt.
Suppen er helt...
- Min suppe rørte på sig! - Nej, det gjorde den ikke.
- Deres Majestæt? - Det er en rotte i min suppe!
Jeg ved at det her er en skam og at med første blik...
En rotte i min suppe... ... og jeg som spiste af den.
Hun har ret, det er en rotte!
- Det er en rotte! - Fang den rotte!
Jeg ved at I ikke synes om rotter...
Jeg kommer ikke her fra, jeg kommer fra...
Det der var aggressivt.
Køkkenet? Han løber mod køkkenet!
Der er han!
Deroppe! Stop rotten!
Jeg ser ham!
- Hjælp mig! - Han er på vej mod suppen!
- Der er han! - Kan jeg bare få...
Deroppe!
Skat? Elskede! Hun er...
- Hun er dø... - Hun er død. Fang ham!
Nu tager vi den der rotte!
Nej, nej! Ikke der i!
Du behøver ikke være bange. Du vil vænne dig til mørket.
- Hvem er du? - En rotte, præcis som du.
Følg med mig.
Når noget gør så ondt må det findes en grund.
Det må findes nogen at anklage.
Fra nu og for al fremtid er suppe og tilberedelse af suppe, -
spise af suppe og snak om suppe mod loven.
Rotter bliver også ulovlige!
Fra og med nu vil alle som beskytter rotter -
- blive straffede med Dors værste straf!
Hvad sker der, når du gør noget naturligt ulovligt?
Du kan lige så godt gøre fluer ulovlige, sved eller mandag morgener.
Det var præcis hvad kongen gjorde, på grund af en frygtelig sorg.
Noget lys forsvandt og verden blev mørk. Farver flød sammen med hinanden og -
- mørke skyer fyldte himlen.
Og i lang tid ville det ikke regne.
Skyerne var der... ... i lang tid.
- Jeg ønsker at det begynder at regne. - Det gør hele verden også.
Jeg undskylder, Deres Kongelige Højhed.
I det mindste kan jeg stadig mærke det.
Tror du at der findes lys et eller andet sted i verden, Louise?
- Det ved jeg ikke. - Det tror jeg at det gør.
Vi ved bare ikke hvor vi skal finde det.
Husker I da vi fortalte at der fandtes en modig lille mus?
Hvis I ved noget om eventyr ved I...
... at en helt ikke dukker op før verden virkelig behøver en.
MUSEVERDEN
Undskyld mig. Undskyld mig.
Undskyld mig. Borgmester.
- Hvor skal du? - Mit barn skal...
- Min kone skal føde... - Tillykke.
Jeg beder så skrækkeligt meget om undskyldning... Farvel.
- Hans øjne er åbne. - Nogle gange er de åbne.
- Han skriger ikke. - Det lærer han med tiden.
Men han skriger jo ikke.
Han er så sød, se på hans ører.
Fra fødslen havde Despereaux meget bedre sanser end alle andre mus.
Gør det ikke, Despereaux!
Despereaux Tilling havde ingen anelse om at han var lille.
Ikke bare lille i menneskelige termer, selv for en mus var han lille.
Hvis sandheden skal frem så vidste han det ikke, tværtimod.
Han syntes selv at han var kæmpe stor.
Vi er urolige for ham, han hverken skriger eller kryber sammen.
Vi troede at han lille vokse fra det, -
- men han bliver aldrig bange. Og han skriger aldrig.
- Vi har vist hvordan man gør. - Visse børn udvikles langsommere.
Han vil skrige i sin tid. Det vil ordne sig.
Okay, rolig nu. Er I klar?
Rigtigt.
Okay, udmærket.
Du skreg ikke, Despereaux.
- Det ser ud som et sværd. - Det er en kødkniv.
- Den er smuk. - Den er farlig!
Har du flere?
Hvad laver du, Despereaux?
- Der er tusindvis af rotter der nede. - De vil rive armene af dig.
- Hvor dybt er det? - Ingen er nogensinde vendt tilbage.
- Hvorfor? - Det er der du går hvis du bliver...
Udvist! Hvad bliver man udvist for?
Når man bryder lovene. Det står i loven at vi ikke må snakke om det.
- Despereaux? - Jeg vil bare have et hurtigt kig.
Vi må væk.
- Han gør det. - Nej.
Du må ikke made dem, Despereaux!
Hallo?
Her får I. Hvem I end er.
ROTTEVERDEN
- Du er gal! - Hvad har jeg gjort?
De ser sultne ud, herre.
Middagstid.
- Hvorfor spiser du ikke? - Jeg ville gøre det.
- Nej, det ville du ikke. - Jeg ser bare på, hr.
Det var ikke specielt taknemmeligt af dig. Trods at jeg har taget hånd om dig.
Jeg er taknemmelig for det.
- Du mangler noget, ikke? - Nej.
Der er intet deroppe, Roscuro.
Det ved jeg.
Intet. Der er intet der.
Ham kan du ikke forandre.
En rotte er altid en rotte, så spiller det ingen rolle hvor man kommer fra.
Undskyld.
- Han er mærkelig. - Hvor smukt, hvad mon der findes der?
Første februar: han græd ikke. Tredje februar: han skreg ikke.
Skreg ikke. Skreg ikke? Her skal I få at se.
- Han tegner katte. - Det kan ikke være rigtigt.
Jo, jeg er bange for det. Han døbte den til Fluffy.
Jeg vidste det ikke...
Kom med her, Despereaux.
- Hvorfor tror du at du går i skole? - For at lære?
- Hvad er det du skal lære? - At være en...
... en mus?
Og du kan ikke være en mus hvis du ikke lærer at være bange.
Der er så mange ting her i livet som er skræmmende, du må bare lære, hvor skræmmende de er.
Ja... Okay, hr.
Er hans bror normal?
Ja, det er han.
Nogle gange behøver de bare se de ældre børn gøre det.
- Ingen kan være frygtløs. - Jeg forstår.
Du beskytter ham, det er det som er problemet.
Han vil aldrig blive bange, hvis du ikke lader ham blive det.
Gør som han gør.
- Hvis han bliver bange for noget... - ... må du også blive bange.
Kom nu, Furlogh. Skynd dig.
Du skal begynde spise i den der ende.
Limen er god, men det er siderne som smager bedst.
"Det var engang", hvor sjovt.
De fortæller ikke engang hvornår det foregår.
Du skal ikke læse det, Despereaux. Du skal spise det.
Jeg kommer tilbage om en time. Læs ikke!
Det er en lov.
Det var engang en prinsesse.
Mere guddommelig end nogen anden prinsesse.
Guddommelig.
Og som historien fortæller så var hun indelåst i et slot, langt, langt borte.
Derfra kunne hun se verden, men ikke røre den.
Hun længtes efter en prins, en modig ridder, som skulle befri hende.
Nogen med mod, ære og anstændighed.
Men i en grusom og skræmmende verden var sådanne mænd sjældne.
De levede i en verden, bygget på mod, ære og kavaleri.
De gav sine liv til hinanden. For at kæmpe for sandheden, de svage, -
- at søge retfærdighed og for at altid...
Hvordan var biblioteket? Tabte I appetitten?
Nej, snarere omvendt.
Godt gjort.
Har du set at de sætter op en ny skilt på en butik? Ganske moderne.
Har du nogensinde læst en bog og følt at den var som skrevet for dig?
Despereaux elskede dem alle.
Sandheden, retfærdigheden, de modige ridderne og sværdkampene.
Han syntes selv om ting som han aldrig havde kunnet tro.
Historien fortæller at hun var en fange, men det var ikke hele sandheden.
Hun havde håb og har man det så er man ikke direkte nogens fange.
En dag kommer min prins.
Hvordan kunne hun være så sikker?
Ja, hvordan kunne hun det?
Hvorfor græder du?
- Jeg er her nede. - Er du en rotte?
Er du en mus?
Jeg er en gentleman.
Hvordan står det til?
Du var ked af det? For at du har længsel?
- Du er en underlig lille mus. - Mange tak.
Kom her.
Hvor har du hørt det? Angående længsel?
- I en historie. - Hvad handler den om?
Hvis en prinsesse som du, i et sådant her slot.
Du er en klog mus, eller hvad? Sådan siger du sikkert til alle prinsesser.
Jeg har svoret at snakke sandt. Det er et æreskodeks.
Du er en hæderlig gentleman.
- Hvordan slutter historien? - Det ved jeg ikke...
Jeg har ikke læst den færdig endnu.
Jeg ønsker at det ville regne, og at vi får suppe igen.
Jeg ønsker selv at der var rotter.
Kan du love mig at du læser historien færdig og fortæller hvordan den ender?
Dit ønske er min lov.
Du er en vældig modig mus.
Mange tak, min tro gentleman.
Der er forskellige slags prinsesser.
Visse fødes som prinsesser, andre gifter sig til det...
Og nogle er kun prinsesser i deres egne drømme.
Engang imellem længtes hver lille pige efter at være prinsesse.
Jeg skal bo der henne.
I det højeste tårn.
Stop dagdrømmene og mad grisene.
Det skal blive mit, det hele.
Er du døv? Mad grisene!
Miggery Sow har skovlet lort så længe hun kan mindes.
Hendes farbror Ned har tvunget hende til at arbejde siden hun var lille.
Men det fungerede godt, efter som hun kunne lide grise.
Jeg skal have et skab til mine kjoler -
- og en hel garderobe til mit undertøj.
Faktisk kunne Miggery Sow se sin fremtid så tydeligt...
At hun kunne se tiaraen og de fine kjoler.
Da det blev rigtigt dårligt på gården kunne hun se det øjeblik, hvor hun endelig blev fri -
- fra alt det her.
20 for de store, 15 for soen og tolv for pigen?
15 for pigen.
Jeg sagde jo at jeg ville komme til slottet.
Nogle gange behøves der ikke meget for at en drøm opfyldes.
Man må bare kunne se det på rette vis.
- Hun var som en engel... - Du er gal!
Og hun lugtede vidunderligt, som en have.
Du må ikke tale med en menneske. Det er det værste man kan gøre.
Du vil havne i fangekælderen og blive ædt af rotter!
- De kan flå mig i stykker. - Det her er dårligt...
Hendes hænder var så bløde, som dun i en pude.
Jeg er urolig for dig.
- Der er intet at være bange for! - Stille, de kan høre dig!
Prøv at være modig!
Hvad laver I? Prinsesser og mod?
Jeg vil tale med dig i biblioteket.
Er du sikker? Et rigtig menneske?
Vi må fortælle det til muserådet.
Hvis de finder ud af at de ikke fandt ud af det, så får de at vide at det var mig.....
De vil smide ham i fangekælderen!
Ikke hvis vi beder og viser dem at han er forandret.
At han er bange og er ved at blive en rigtig mus.
Despereaux?
Selvfølgelig er skæbnen en underligt ting.
Vi begiver os ud for at få møde skæbnen, uden at selv vide om det.
Despereaux Tilling?
Hvor længe har du læst den her bog?
- En uge. - Du har næsten læst ud færdig.
Jeg ville bare se hvordan den slutter.
Nægte at udvikles som mus, at respektere og adlyde ældre mus.
Opført sig unormalt.
Udløst, ikke mindre end, 17 musefælder med vilje.
Og personlig kontakt med...
Med et menneske.
Findes der intet du kan gøre?
Du må stole på dem, de er rådet. Og rådet er de for at...
De er rådet. De giver råd.
Har du noget at sige i selvforsvar?
Det var en meget god historie og... Hun var en vældig smuk prinsesse.
Vore herrer er her for at beskytte os og vores livsstil.
Og da nogen af os ikke følger livsstilen...
Bliver dette en fare for os alle. Det er intet svært spørgsmål.
Er du en mand eller mus?
Dine aktioner viser at du har store problemer med at være en mus.
Dermed forvises du herfra for altid. Du får hjælp af trådmesteren -
- som vil forberede dig til nedsænkningen i fangehullet -
- hvorfra ingen mus eller lys er vendt tilbage fra.
Vær stille, min kære. Vi har ting at tage hånd om.
Følg med mig.
Stil dig på den.
Det siges... At du er den modige.
- Jeg antager det. - Godt. Det kan behøves der nede.
Bær den med stolthed, det er ingen skam.
Så er det tid.
De er for bange til at komme her.
- Der ind? - Ja, desværre.
- Mod, ikke sandt? - Og ærlighed, og ære.
Godt. Men specielt mod.
- Jeg er klar. - Så så, så behøver du...
- Hallo? - Hallo!
Gutter, fart på!
Hvem er det? Hvem der?
- Despereaux. - Man eller mus?
Jeg er en gentleman.
Men gutter, vær tålmodige.
- Hvad gør dig til en gentleman? - Æreskoden.
Du er en underlig lille mus. Hvor fandt du æreskoden?
Jeg læste det i en historie.
Fortæl mig historien. Jeg lytter gerne til en god en historie.
Det handler om en prinsesse og en ridder...
... og hans stræben for at redde hendes ære.
Det var en prinsesse som tog min suppe.
Hun tog den ikke. Hendes savner også suppe.
- Hvordan kan du vide alt dette? - Jeg har set og snakket med hende.
Det er derfor de sendte mig herned.
Og hvad sagde prinsessen til dig foran dit lille publikum?
Du må være en kongelig mus, stemmer det?
Hun savner suppen... og regnen. Men mest af alt solskinnet.
Og hun ønsker bare at alt skal blive normalt igen.
Jeg vil ikke lytte til dine historier om prinsesser og solskin.
Fortæl det til rotterne!
Okay, så smutter vi.
- En godt publikum, ikke sandt? - Jo, det er det.
Roscuro, sjovt at du kunne komme, jeg troede ikke at du kunne lide arenaen.
Hva? Nej, det er en ære, sir.
- Godt. Hav det så rart. - Mange tak.
Lad spillet begynde!
Vent! Må jeg få ham
- Hva? - Han ser smagfuld ud.
Dette var jo et fremskridt. Vi måske kan ligge fortiden bag os?
Nyd det, min ven.
Kom så går vi.
Ingen fare. Fortsæt med at gå. - Fortsæt fremad!
Det er lige der oppe.
Fortsæt.
Ser du? Solskin.
Rigtigt lys. Det tilhører mig, men vi kan dele.
Det er ikke meget, men der er ikke meget tilbage efter at alt blev gråt.
Skal du ikke spise mig? - Nej, jeg spiser ikke mus.
- Hvad spiser du så? - Hvad jeg end kan finde.
Så er du en ægte gentleman.
Fortæl den der historie...
Prinsessen... Hvordan så hun ud?
- Var hun vred? - Nej, overhovedet ikke.
- Hendes hjerte var fuldt af længsel. - Hvad er det?
Sådan vokser et venskab frem.
I de næste uger fortalte han Roscuro alt -
- hvad han vidste om loyalitet, ære og mod.
Han fortalte om prinsessen og hvor hendes længsel kom fra, -
- at hun savnede regnen og suppen. Selv rotterne.
Selv rotterne?
Han fortalte om æreskoden - om hans ædle opgave.
- pligt, loyalitet. Og der, i den mørke kælder lovede to -
- riddere sin hengivenhed til en prinsesse som sad fanget i et slot.
Fanget i et liv fuld af smerte og længsel, selv om ingen kunne se det.
- Deres krone, mor. - Jeg vil ikke have den.
- Men den er jo så smuk. - Jo, men jeg vil ikke have den.
Du ser ud som en prinsesse i den. - Det ved jeg. Jeg er en prinsesse.
Jo, men en sådan smuk prinsesse med lidt glitter...
Jeg vil ikke have den! Kan du forstå det, Meg?
- Nuvel... - Fjern den.
Prinsesse. Hvem er prinsessen? Jeg er prinsessen.
Jeg er prinsessen!
Min kam og min hat. Mine handsker...
Er jeg... smuk? Puder på mit smukke prinsesseansigt.
Hvad laver du?! Hvor har du fundet alt dette?
Jeg har lånt det. Jeg ville aflevere det.
Sørg for at du gør det!
Du kan tilbringe hele ugen med at bære skrald ned til fangekælderen!
Prinsesse...
Hun er prinsessen. Og nu skal jeg bære den her stinkende gryde -
- til de stinkende...
Her kan man fare vild for altid.
- Ding Ding! - Dovne hund? Nej, jeg sagde dovne hund - ikke stop.
Skal jeg spise dette?
Det her behøver jeg ikke finde mig i! Jeg er prinsessens tjenestepige!
Er du prinsessens tjenestepige Det var jo en sjov vittighed.
- Jeg serverer hende the. - Jeg vil ikke høre på det!
Jeg havde en prinsesse engang, men ikke længere.
- Havde du en prinsesse? Ja, hver far har sin prinsesse.
Til han stoppede han med at være en far, selvfølgelig.
Jeg er så skrækkeligt ked af det.
Jeg har en rigtig en. Hun har en tiara og fint glimmer tøj.
Og jeg ser hende hver dag.
- Hvilken type opgave? - At rette en fejltagelse.
Hvilken fejltagelse?
Husker du da rotterne forsvandt?
Selvfølgelig forsvandt alle rotter, men det var p. g.a. en særskilt rotte.
Hvis jeg kunne undskylde. Sige at jeg er meget ked af det.
Jeg ville ikke at dette skulle ske. Hvis hun bare kunne høre mig sige det...
... bare høre min stemme. Så ville hun forstå.
Det er virkelig en nobel opgave.
- Deres Højhed. Deres Højhed? - Er det dig? Min lille mus.
Jeg er ikke en mus...
Så du er min lille gentleman?
Kom du for at fortælle hvordan historien slutter? Fuldførte du din opgave?
- Hvor er du? - Jeg kom for at undskylde.
Du er vel ædel, ikke sandt? Du behøver ikke undskylde for noget.
Jo, jeg er... Jeg er virkelig ked af det.
Jeg kender dig. - Nej! Hør på mig.
Jeg vil lære at kende dig.
Fjern ham! Søde!
Det er en rotte!
Fang den!
Hvad ville du have gjort, hvis dit navn var et bandeord?
Hvis John, Beth eller Bill var en fornærmelse.
Så følte Roscuro om sig selv.
Når et hjerte brister kan det vokse sammen fordrejet.
Fordrejet og deformeret og bliver hårdt.
Selvom han havde ændret sig, havde Roscuro stadig en længsel.
Men nu efter en som havde et lige så knust hjerte som ham selv.
Smukke prinsesse. Smukke, smukke prinsesse.
Hvilken sød prinsesse! Mine handsker, min kam og min smukke krone.
Stående på mit hoved...
Hvem er den søde prinsesse?!
Det er dig. - Ja det er mig.
- Og du bør bære tøjet. - Ja! Det burde jeg.
- Og du burde ligge i den seng. - Ja, ligge i sengen hele dagen...
- Og du burde bære kronen. - Skal jeg bære skoene?
Nej, ikke skoene - kronen.
Wow! Kan ikke høre mig selv tænke.
Hvem er du? Ingen må finde mig med en rotte i mit rum.
Hvis de finder dig med maleriet af prinsessen? Skulle det være bedre?
Jeg vil have det samme som du.
Hallo?
Hvad laver du?
Jeg manglede den til et barn.
Nej, ikke et barn. Til prinsessen.
Jeg mener, til prinsesse! For at skære æbler. Hun vil have æbler.
- "Vend dig om og gå." - Vend dig om og gå.
- Nej! Du skal vende dig om og gå. - Jaha. Undskyld.
Jeg kan knapt høre dig...
Smerte er en morsom ting.
Det samme som gør en person vred, kan gøre en anden person ked af det.
Tag hånd om min lille prinsesse. Jeg klarer det ikke længere.
- Vær ikke urolig. - Jeg er så skrækkeligt ked af det...
Gregory sagde at hun havde et for stort hjerte. Derfor måtte de sætte lidt af det på ydersiden.
Men det er svært at se noget i nakken. Man kan have et godt hjerte uden at vide det.
Du kan klare dette. Hun hører hjemme i kælderen og du i slottet.
- Hvad laver du? - Jeg gør rent.
Med et reb? Det ser latterligt ud.
- Undskyld? - Du ser latterlig ud.
Du kan ikke gøre det her, Meg. Du får problemer.
- Det er dig som er prinsessen nu. Din plads er i slottet.
Min plads er i slottet! - Nej, gør det ikke!
Hjælp mig!
Hjælp! Din stinkende rotte! Du narrede mig!
- Forsvind. Det er ikke spisetid endnu. - Søde, vi dør af sult.
- Frøken...! - Mus? Jaså, det er dig!
- Jeg skal redde dig fra dette onde. - Nej, find min far...
Tag kæden jeg har rundt halsen. Det vil vise at du er retfærdig og ærlig.
- Det er mig. Retfærdig, ærlig og tro. - Det ved jeg. Tag den, der er ikke meget tid.
Værsgo, sir. Friske orm.
Mange tak.
Godt arbejdet, Roscuro. Hører du det? Det er takket være dig.
Kom, min ven. Kom og se hvad du har opnået.
Deres Højhed! Søde! Sir!
Skynd dig...
Sir? Deres Højhed!
Hallo, Deres Højhed! Hr Konge...
Her nede.
Din datter er i fare. Hun sidder i en fangekælder.
Du er den eneste som kan hjælpe hende. Hun sendte her for at hente dig.
Søde I, sir. Deres Højhed!
Se her ned!
- Du må hjælpe mig, far. - Men du er jo død...
Nej, jeg er ikke død. Prinsessen er i fare.
Hun sidder indespærret i fangekælderen.
Far, jeg er ikke død. Vågn op! Søde!
- Furlough, du må hjælpe mig! - Men du...
Nej! Jeg er ikke død. Prinsessen er i fare.
- Hun sidder indelåst i fangekælderen - Herregud! Du er død!
Gutter, hør på mig! Jeg er ikke død, men prinsessen er i fare, -
- hun sidder indelåst i kælderen og... I må hjælpe mig!
Nu er nok det.
Se på det!
Hvis du vil lave noget... så gør det godt.
Godt at se dig!
Se.
Se deroppe! Marge, kig.
Persille?
Selleri?
Hallo! Prinsessen er i fare! Se her nede!
Prinsessen er i fare!
Du var en sød lille mus.
- Vil du have lidt suppe? - Nej... Prinsessen er i fare!
- En talende mus... - Du må hjælpe mig.
- Lidt ost måske? - Nej! Jeg vil ikke have ost!
Prinsessen! Hun er i fare! Hun sidder indelåst i fangekælderen.
- I fangekælderen? - Nej. Intet at være urolig for.
Prinsessen er i sikkerhed oppe i...
Se... Hvor er du?
- Fortæl igen! - Mod og ære.
Mod og ære!
Jeg kan lide det! Det er så skønt være ude af køkkenet!
Den vej.
Hvor er hun?
Mine venner! Der er rotter, men der er "rotter".
Stor applaus til vores ven her. Efter som han leverede vores prinsesse.
Kom!
Vent! Hvor skal I hen?
- Se der. - Tag dem, gutter!
Fortsæt fremad.
Godt skudt.
Det er mit løg.
Hjælp! Hjælp! Kan nogen høre mig?!
Hjælp! Jeg er herinde!
Herinde!
Hvorfor tog det så længe? Jeg har råbt i over 2 timer.
Min lille prinsesse...
Se! Deroppe!
Gå nu Despereaux.
Vent lidt! Tålmodighed!
Ikke endnu!
Du får æren, min ven.
Husker du da jeg sagde at vrede er den stærkeste følelse?
Tja, det er det ikke. Det er forladelse.
En eneste handling af forladelse kan forandre alt.
- Nej. - Hva?
- Jeg sagde nej. - Din værdiløse lille...
Hjælp!
Hvem slap ham ud?
Du der! - Det er den der mus.
Fang ham!
Er det ikke vore modige ridder. Jeg undrer...
Skal jeg selv dræbe dig? Eller give dig til katten?
Kissekiss...
Hvad... er... det?
Søde! Fin kisse.
Tak, min gode herre.
Undskyld mig...
Jeg er den som burde bede om undskyldning.
Jeg er skrækkeligt ked af det. Du har ingen anelse om hvordan ked af det jeg er.
Det er okay.
Jeg er så skrækkeligt ked af det.
Man kan sige at det var en stor misforståelse.
En konge blev såret, så sårede han en rotte.
Rotten blev så såret, og sårede en prinsesse.
Så blev prinsesse såret, og sårede en tjenestepige uden at mene det.
Da tjenestepigen været såret så længe at intet kunne gøre hende lykkelig.
Eller var det en fejltagelse? Eller var det bare held?
For tjenestepigen gik tilbage til gården. Og vagten fandt sin prinsesse -
- og kongen fandt noget stærkere end sorg. Og musene blev endelig af med sin angst.
Menneskerne i Dor lever nu sammen med alle rotter.
Alle på nær en. Han gik tilbage til søs, hvor han mærker den kølige brise brise hver morgen...
... og solen i ansigtet hver eftermiddag. Vi kan sige at det blev en lykkelig slutning.
Men...
... hvordan sjovt ville det være?